Sista boardingcall för flight TF168 från Stockholm till Malmö.
Men det är väl helt okej också.
Du gör min mamma väldigt glad.
- Lite till. - Okej.
- Håll stilla glaset. - Vänta.
Är det allt jag får?
Och så vaskar vi lite... Åh, jävlar!
Okej, är det på det viset i dag?
Grattis på födelsedagen.
- Oskar? - Vänta.
- Säg nåt till kameran om Lasse. - Fan.
Syrran och hennes kille är försenade.
Nej, nej, nej. Vad gör de?
- Din morsa är lite slampig. - Din farsa är en kåtbock.
- Nu passar den. - Jag ska aldrig ta av den.
Lovar du det?
Det är klart jag lovar.
Kan du hålla? Jag måste ta väskorna.
Vi går och tar en cigg först.
Den ligger lite snett.
Kom nu, din lilla mupp.
(pluggar in ett tal)
Ska jag säga till pappa eller ska du göra det?
Klart att du ska säga det. Det är ju din pappa.
- Förlåt. Får jag låna tändare av er? - Ja.
Du har inte fått nån glöd.
Där är ni ju. Hej.
- Har ni varit här länge? - Nej, vi kom nyss.
Har ni hälsat?
- Mia är min syrra. - Frida.
Tim, hennes pojkvän. - Frida är Elisabeths dotter.
- Jaha, okej. - Vi ska inte stå här och trycka.
Tack. Men framförallt ska jag be att få tacka så hemskt mycket-
- för den här fantastiska maten som Oskar och Frida ordnat med.
Och... Jag blir så nervös när jag ska prata så här.
Men det känns också lite rörande att ni är här när jag fyller 60-
- och framförallt för att fira att Elisabeth och jag ska förlova oss.
Men framförallt ett stort tack till Elisabeth för att du sa ja.
- Nämen, titta. Kom in. Hej. - Hej, pappa.
En överraskning till. Min dotter Mia och... - Tjena, Tim. - Detta är Tim.
Vad kul.
Nu är jag totalt omgiven av kärlek.
Nu sätter jag mig hos Elisabeth och slappnar av.
Och så ska vi ha riktigt jävla kul hela kvällen. Eller hur?
Hallå. Nu kom den stora presenten här.
Ja, nu blir jag nästan lite rörd.
Mia har just berättat för mig att Mia och Tim ska gifta sig.
Grattis!
Hej, Mia. Vad roligt att se dig. Grattis.
Hej, Tim. Grattis. (kling i glas)
Ursäkta att jag bara avbryter så här, men jag vill också säga några ord.
Jag börjar med dig, Lasse.
Vi kanske inte alltid är helt överens om allting.
Det är väl helt okej. Framförallt gör du min mamma väldigt glad.
Det är det enda jag bryr mig om. - Mamma, du förtjänar det bästa.
Vi har på nåt märkligt sätt smält ihop som familj väldigt snabbt.
Det är jag otroligt glad över.
Var är du, Oskar?
Och jag hoppas det fortsätter så.
Framförallt att ni förblir lika lyckliga som ni verkar vara nu.
Så jag skulle också vilja utbringa en skål - för mamma och Lasse.
Skål!
- Hipp, hipp! - Hurra! Hurra! Hurra! Hurra!
Ja, må han leva ja, må han leva
ja, må han leva uti hundrade år
Elisabeth verkar jättefin.
Elisabeth är helt fantastisk.
- Jag vet att du kommer gilla henne. - Du ser ut att må bra, pappa.
Jag mår jättebra.
Kan inte vi ta en promenad i morgon bitti, som vi brukade?
När jag var liten, menar du?
- Vad gör du? Flörtar du med henne? - Va?
- Med vem? - Med Frida. Ni verkar ha trevligt.
Ja, jag fick ju inget på flyget.
- God morgon. Är det ledigt? - Javisst, gå in bara.
- Pappa? - Jag tror att de fortfarande sover.
Hej. Ska vi ta en sväng? - Tjena, Tim. Tack för i går.
Jag trodde vi skulle ses i morse.
- Är du sur nu? - Nej, jag är inte sur.
Jag tror du är sur. - Tim, visst är hon sur?
Hon är definitivt sur. Mia är sur när Mia inte får som Mia vill.
Jag tänkte be dig följa med till Fyn och ge oss råd med en utbyggnad.
- Det är fel tillfälle. - Jag gör jättegärna det.
Om jag får vara lite själv med dig. Vi har inte hunnit ses.
Det är väl klart.
- Hej. - Hej.
Hör ni. Ska vi inte skåla?
- Skål. - Skål.
- Tim, hur går det med firman? - Det går ganska bra faktiskt.
Det är jobbigt de första åren, men jag tror faktiskt-
- att det på sikt kommer att gå riktigt bra.
Vi fick nyss in ett jättestort projekt.
Vad fint, grattis.
Och när blir jag morfar?
- Sluta tjata, pappa. - Vi har ingen brådska.
Vänta inte för länge. Jag vill inte sitta på hemmet när barnet kommer.
Lasse, nu får du väl tagga ner lite.
Tack. Varför ska jag ha all press? Frida kanske hinner före mig.
Eller hur?
Absolut.
- Vart åker ni på bröllopsresa då? - Jag vet inte.
Jag har inte ens hittat en klänning. Jag har inte hunnit tänka på det.
Jag tänkte ha mammas klänning. Om du inte har nåt emot det.
Inte alls, vännen.
Varför skulle jag det?
- Mia är inte alls som jag trodde. - Inte?
Trodde du att hon skulle vara mer lik Oskar?
Kanske.
- Mia är mer lik sin mamma. - Är allt okej mellan er?
Varför frågar du det?
Verkar det inte så?
Pappa gillade verkligen inte det med bröllopsklänningen. Märkte du det?
Du kanske borde lyssna på honom.
Sluta filma. Jag orkar inte.
- Var du otrogen? - Gud, vad du är nyfiken.
- Var du det? - Nej, jag kommer aldrig vara otrogen.
- Det är absolut det värsta jag vet. - Det är samma här.
Speciellt efter hur farsan hållit på. Vi har ärvt morsans trogna gener.
- Det är väl bra. - Det är annorlunda med Elisabeth.
- Är det så? - Javisst, han är så lugn.
Och du kanske visst får barn före Mia och Tim.
Gud, vad söt du är.
Mia har tur som har dig. Du är värsta bästa lillebrorsan.
Jag försöker bara göra mitt jobb.
Vad då, lyssna på honom? Tycker du inte om klänningen?
Ärligt. Det är en ful 70-talsklänning.
Vad spelar det för roll? Vad är så viktigt för dig med klänningen?
Jag vet inte. Jag har alltid tyckt om den sen jag var liten.
Jag har alltid sagt till mamma att jag ska ha den när jag gifte mig.
Jag vill bara att vårt bröllop blir så perfekt som det går.
Bara vara lyckliga. Ingen klänning eller din pappa ska få förstöra det.
Okej?
(Tim skrattar)
- Jag tycker hon är störtskön. - Du kanske ska åka i stället för mig.
Jag hinner inte. Jag måste jobba.
- Kan inte vi också köpa en sån? - Absolut.
Okej. Jag ringer när jag kommer fram då. Hej.
Det är Astons, en av mina elever. Du kan bara kasta bak den.
Det angår inte mig, men jag måste fråga.
Fråga bara.
Oskar och du... Är ni tillsammans eller nåt?
- Va? - Jag tycker bara det är lite...
Vad angår det dig? Är det åldersskillnaden du pratar om?
Ursäkta. Vad angår det mig? Vi ska snart ingå i samma familj.
Tycker inte du det är lite...
Vi har inte ens samma föräldrar. Du får det låta som värsta inaveln.
Men det måste jag ju säga - din lillebrorsa är sjukt bra i sängen.
- Herregud, det vill inte jag höra. - Men vad då? Han är ju det.
- Du skämtade väl om Oskar och dig? - Ja.
Jag kunde inte låta bli att retas med dig. Du verkar vara så anal.
Gud, förlåt, jag menar inte...
- Jag menar inte anal på det sättet. - Det är okej.
Oskar sa att det var ett tag sen som du var hemma och hälsade på.
- Sen förra julen. - Okej.
Lasse verkar vara lite annorlunda när du är hemma.
Kanske för att jag är så anal, men det var länge sen jag analyserades.
Jag menar inte att analysera. Det var... en iakttagelse.
Jag ber om ursäkt för det på färjan, att jag var så...
- Ocharmig? - Ja, precis.
Mia! Vill du komma ut ett tag?
Hallon?
Här tänkte jag ha nån utbyggnad.
Kanske nåt gästhus med inglasad veranda kanske?
- Vad tror du? - Jo. Det skulle nog vara rätt fint.
Man skulle kunna bygga ut en kub där...
...med glasveranda och skogsutsikt.
Var är pappa egentligen?
Han fick ett akut möte i stan.
- Så han kommer inte? - Nej. Sa han inte det till dig?
- Nej. - Det blir lite konstigt.
Jag sätter igång med middagen så kan du och Frida packa upp.
Hej, Lasse Sundström här. Säg nåt, så ringer jag upp. Hej.
Pappa, du kan inte lämna mig ensam på en öde ö mitt ute i ingenstans.
Jag känner för fan inte de här människorna.
Tack så jävla mycket!
Jaha. Var är Mia då?
Jag vet inte. Jag kan kolla.
Ta med ficklampa. Hon kanske har gått vilse. Hon är från stan.
Hon skulle gå och ringa.
- Hon kan vara lite svårflörtad. - Nä, tycker du?
Du kan vara snäll mot henne, va?
Här. Ta med lite vin och cigaretter. Det blir bra.
- Vad då, snäll? Jag är alltid snäll. - Gå nu.
Är det här du gömmer dig?
- Vill du ha lite vin? - Ja.
Har du varit gift nån gång?
Nej.
Det närmaste jag har kommit är en förlovning som varade-
- i exakt fem månader, tre veckor och två där.
Vad hände?
Jag upptäckte att jag var förlovad med nån som jag inte kände.
- Jag trodde att jag gjorde det. - Slutade han vända på hela din värld?
Nej, en sån vet jag inte om jag har träffat.
Jag vet inte om jag vill att nån ska göra det med mig.
Tack.
Jag kan inte fatta att du trodde att jag låg med Oskar.
- Jag känner ju inte dig. - Men du är rolig. Jag gillar det.
Kom, jag ska visa dig en grej.
Jag tror att de ska vara här nånstans.
Kolla.
Det finns mer kaffe, om du vill ha.
- Du. - Nej tack.
Jo, jag undrar om ni har biluthyrning.
Okej.
Så det finns inget annat sätt att ta sig från ön?
Ja, okej. Tack så mycket. Hej.
- Fan! - Mia! Ska du med och fiska?
Varför kysste du mig?
Vi kan ju inte låtsas som om det inte har hänt.
Så. Ska vi åka då?
Vi åker och badar. Vi kommer upp sen.
- Men vad då, gillar du? - Tjejer. Ja.
Du visste inte det?
Varför kysste du mig?
Jag vet inte.
Jag bara gjorde det.
- Blir du stressad? - Jag älskar Tim.
Jag förstår det, men man kan väl vara attraherad av flera personer.
Attraherad?
Du, jag är inte som du.
Okej.
- Är du säker på det? - Klart jag är säker.
- Har det hänt nåt? - Nej.
Nej, jag är bara trött.
(duns)
(knackning)
Hej! God morgon. Sovit gott?
Då åker vi.
(motorn startar inte)
Så. Då ska vi se här då...
- Vad är det här, Frida? - Ta det lugnt, mamma.
Motorn är känslig. Det tar lite tid innan den startar.
(Mia nyser) Oj då. Prosit.
Jag har sagt till dig att be nån titta på bilen.
Jo, men det hjälper inte att du säger till.
Den startar inte för att du säger till nu.
Jag tror vi får ta bussen. Vi missar färjan annars.
Vi hinner med bussen om vi sticker. Det är lika bra, det är bara att gå.
Det är redan 56 stycken som har osa: t på mejlet om bröllopet.
Har du fått med dig allt?
- Har det hänt nåt eller? - Nej.
Är du arg på mig?
Jag tycker så himla mycket om dig, Frida. Men det är kaos hos mig.
Jag fattar det.
Men jag finns ju här. Du kan ju prata med mig.
Frida, jag älskar Tim.
Jag tror inte på det.
Vi har ett helt liv ihop.
Jag vet att du känner nåt för mig.
Jag ska gifta mig med Tim snart. Jag kan inte känna så här för dig.
Det går inte.
Då får du väl fortsätta leva med honom då.
Okej... Jag ville bara att ni skulle lära känna varandra.
Det kanske var lite dumt.
Jag är här för att träffa dig, pappa. Och visa vad jag gjort på jobbet.
- Prata om bröllopet. Fattar du inte? - Det är bara att prata på.
Kan du inte fokusera på den där? Spänn lite hårdare.
Kom igen, spänn på bara.
Kom igen! Hårdare!
Ska du bära mammas klänning på den viktigaste dan i ditt liv?
- Är det en pik till mig, så glöm det. - Vad pratar du om?
Du tycker det är mitt fel att vi skildes, men vi var två om det.
Bara en av er knullade hennes väninna och ljög om det. Eller hur?
Varför tar du alltid hennes parti? Vi hade problem långt innan.
Vad rör det klänningen? Varför är det en pik?
- Lyssna. Att jag var otrogen... - Jag vill inte höra om din otrohet!
- Jag fattar. - Det har pajat nog.
Jag fattar det. Ska vi sätta upp nätet nu?
- Ska vi spela nu eller inte? - Nej!
- Jag gjorde det här för din skull. - Hör ni! Vi ska käka nu!
Ja!
Dra nu lite hårdare!
Det var jävligt egoistiskt av dig att bara inte dyka upp på torpet.
- Vilket jävla tjat. - Tjat?
Du har ju så himla fin relation med Frida...
Kan jag få salladen? Tack.
- Nån som vill ha bröd? - Tack, det är bra.
- Mia, sa du att vi letar efter hus? - Vad fint. Vilken bra investering.
Vi har kollat på nåt litet.
Så kanske man på sikt kan bygga ut eller så.
- Har ni hittat nånting? - Näe...
Vi har kollat på några ställen, men inget har direkt varit intressant.
Jag kan inte, jag...
Jag kan inte...
...vara kvar här. Jag åt en kebab innan och jag mår inget bra.
- Så jag tar bilen hem. - Kebab? När började du äta kött?
Nej, det var en sån här...
Det var... en vegetarisk kebab.
- En vebab. - En vebab?
- Precis. - Är inte poängen med kebab kött?
- Eller tofu. - Det låter inget gott alls.
Du har druckit en massa vin. Vi ringer en taxi till dig.
- Jag kan köra dig. - Det...
Varför vräka i sig en kebab om man inte vill ha kött? Jag fattar inte.
Nej, men... Det är väl inte allt som du förstår alltid, Lasse.
Hallå?
Hej!
Gud, vad jag har saknat dig. Jag har gjort middag. Kom.
Vad är det? Har jag fått det där med klänningen om bakfoten?
Va?
Har det hänt nåt? Är det nåt mellan Tim och dig?
Har ni bråkat?
Mamma och jag var också väldigt osams när vi skulle gifta oss.
Det är nerverna som spökar.
Det är ingenting, pappa. Det är bara...
Kan du inte berätta vad det är?
Jag är bara lite trött.
Du, i morgon...
...kan du väl visa mig dina ritningar.
Och så kan vi umgås hela dan.
Blir det bra?
- Hej. - Vad gör du?
- Jag åker hem med dig. - Hem?
- Skulle inte du stanna här en vecka? - Jo, men jag ändrade mig.
Att resa hem är visst inte din grej.
Ska du inte ta in hennes blomma? Du fick ju en sån fin vas av henne.
Det är ingen blomma. Det är en orkidé.
Och den har stått här i 30 år, Elisabeth.
Om du gav din familj lika mycket omsorg-
- så skulle nog allt se lite annorlunda ut.
- Ska du inte säga hej då till Oskar? - Sch! Jag vill bara åka hem.
Gud, vad skönt att vara hemma igen.
Nästa gång jag vill hem, påminn mig om den här resan.
Vad har du gjort där?
Jag sprang in i en gren på Fyn. Stadsbarn, du vet.
- Jag måste till kontoret en stund. - Nej, skit i det. Ta det i morgon.
Vad är det?
Jag älskar dig.
Jag älskar dig, Tim.
Plastlister. Man får nog göra nånting åt de här golven, tror jag.
Öppen spis.
- Det har jag alltid velat ha. - Det vore mysigt på vintern.
- Men Jakan? - Vad är det för fel på Jakobsberg?
Det är så jävla mossigt där ute. Vi får lägga om hela golvet.
När du blir gravid finns inte ens plats för barnkammare.
Det kan dröja hur länge som helst.
Inte om du slutar med dina p-piller. Då tar det väl ett och ett halvt år?
- Jag vill inte ha barn nu. - Inte precis nu.
Men inom en snar framtid.
Du vill väl ha barn med mig? Vi ska väl gifta oss?
- Ett barn kräver planering. - Du kan inte planera allt.
Kan du tala om för mig hur det funkar då?
Du, förlåt för i går.
Du har rätt.
Jag får panik när du bestämmer allt. Det är så stressande.
- Nån måste hålla ordning på dig. - Vad sa du?
Kolla in Oskar. Han kommer hit på torsdag.
Han har odlat nån mustasch.
Han ser ut som en psykopat.
(telefonsignal)
Det är Tim.
Frida?
Det är väldigt tomt och ensamt här. Kan du inte komma?
Jag kommer. Jag kommer.
Nej...
- Vad då? - Jag vet inte.
Du har varit som ett ufo i två veckor nu. Jag känner knappt igen dig.
Vad är det?
Jag ska låta dig vara ifred.
- Vill du äta hos oss i kväll? - Jag kan inte.
Varför kommer du aldrig ut och äter hos oss längre?
- Har det hänt nånting? - Nej.
- Men, Frida, vad är det? - Jag vet inte hur jag ska säga det.
- Jag och Mia, vi... - Mia?
Det hände en grej mellan henne och mig.
En grej?
Kan du inte försöka förklara?
Jag tror att Mia är bisexuell, men jag tror inte hon vill se det så.
Vad fan betyder det?
Att jag är kär i henne.
Men herregud!
Jag bad dig vara snäll, inte bli kär i henne.
- Att bli kär i henne var min plan. - Hur fan kan du skämta om det?
Du får älska vem du vill, men inte Lasses dotter.
- Vem som helst utom henne. - Vad ska jag göra? Jag är inte stolt.
- Och Elin? - Hon vet inget, men hon fattar ju.
Efter att du har varit utsatt för exakt samma sak själv.
Minns du hur förstörd du var? Och nu utsätter du Elin för det.
Fan, vad lågt av dig, Frida.
- Vad tänkte du på? - Jag har inte tänkt.
Nej, du har inte det.
Nej...
Jag kommer aldrig vara otrogen. Det är absolut det värsta jag vet.
(dörr öppnas och stängs)
Är du hemma? Jag väntade på dig i över en timme.
Förlåt, jag hann inte.
Jag saknade dig.
Vad är det?
- Jag kan inte. - Vad då?
Hör du?
Jag hatar så mycket att göra det mot dig.
Vem är det?
Det är Mia, Oskars syster.
Då har Lasse två flator i familjen. Han som haft så sjukt svårt för oss.
Jag är kär i henne.
Du var otrogen mot mig med Mia, som ska gifta sig med sin pojkvän.
Vad fan håller du på med?
Jag vill inte göra det här mot dig. Jag vet precis hur du känner nu.
Jag förstår.
Vet du vad det vidrigaste är?
Jag trodde verkligen att du var bättre än det här.
Du är bara ett experiment för henne.
Hon lämnar honom aldrig. Fattar du det?
Jo. Det är... Nån har varit bakfull när de trampade det här, alltså.
Hit med glaset!
Vad är det med mustaschen? En ålderskris?
Jag vet inte, det bara blev så. Tim blev ju helt stressad.
Han sa jag måste raka av den om jag skulle vara hans best man.
Kan jag kidnappa honom i helgen? Ut i skärgården på svensexa.
Jovisst, gör det.
- Har du hört nåt från pappa? - Det är bra.
- Du har inte pratat med honom? - Nej.
Okej.
Jag ska hälsa från Frida i alla fall. Hon är här nu i helgen med sin skola.
De ska köra en konsert på Östra Real.
Ni kan hänga då. Det är grymt.
- Du, jag pratade med Frida. - Mm. Allt bra med henne?
- Så där faktiskt. - Jaha.
- Hon är kär i din dotter. - Vad sa du?
- En gång till. - Mia har känslor för Frida också.
- Men Mia är ju förlovad med Tim. - Det vet jag, men...
- Hon kanske är bisexuell då. - Nej, det tror jag inte.
- Nu äter vi. Sätt dig. - Skämtar du nu?
Haricot verts?
Så det är okej att min dotter är gay, men inte Mia?
Min dotter är inte homosexuell, Elisabeth.
- Tycker du det är fel, lite äckligt? - Har jag sagt det?
- Men det är inte helt normalt? - Helt jävla normalt är det inte.
Ingen förälder vill att ens barn ska vara bög eller flata.
Är Frida inte normal?
Lasse, när Frida kom ut...
...så var det inte lätt.
Men i dag är jag väldigt glad att hon är den hon är.
Att hon står för den hon är. Annars vore hon inte min dotter.
Vi pratar inte mer om det. Okej?
Hur skulle det lösa nånting?
Lasse?
Det här är ju helt sinnessjukt!
Vem fan är du egentligen?
Hur i helvete tänker du nu?
Nej, fy fan, alltså!
Mia?
Jag borde inte ha kommit. Oskar kunde inte, men hälsar.
Vänta, vänta, vänta.
Ge mig fem minuter, så skickar jag hem ungarna med sina föräldrar.
Vänta på mig.
Gå inte.
Jag är så glad att du är här.
Har du gömt dig eller?
Jag vill åka bort med dig. Långt bort.
Vill du det?
Jag tror att du har ljugit lite för mig.
Jag är knappast din första tjej.
Nej. Märks det?
Mm, det kan man säga.
Jag tänkte på det på Fyn också. Varför har du inte berättat det?
- Skäms du? - Nej.
Jag trodde inte jag skulle känna så här igen bara.
Var du kär i henne?
- Blir du svartsjuk om jag säger ja? - Eh, ja. Absolut.
- Vet Tim? - Nej.
Det var långt innan.
Jag har aldrig varit otrogen mot honom.
Förrän nu.
Jag vill vara med dig hela tiden.
Jag vill inte bara vara nån som du är otrogen med mot Tim.
Jag vill bygga ett hus vid havet nånstans.
Andalusien.
Eller Katalonien.
- Jag kan bo med dig i en skokartong. - Allvarligt?
Tänk om vi skulle göra det.
Bara åka iväg, du och jag. Börja om nån annanstans.
Varför kan vi inte börja om här?
Är det för realistiskt för dig?
Är det för oromantiskt?
Men, Frida...
Frida.
Jag har aldrig känt så mycket för nån som jag känner för dig.
Men du vill bara fly hela tiden.
Vad då, börja om?
Vet du hur mycket jag skulle vilja det?
Men du ska gifta dig med Tim om tre månader.
Jag är dum i huvudet.
Vad håller du på med?
Älskar du honom?
Du får inte gifta dig med Tim.
Jag kommer inte att klara av det.
(telefonsignal)
- Pappa? Har det hänt nåt? - Nej, jag ville bara höra din röst.
Och... tacka för vasen. Jag vet inte om jag gjorde det.
Okej. Varsågod.
- Mår du bra? - Ja.
Jag väckte dig, va? Jag visste inte att klockan var så mycket.
- Vi lägger på. - Okej.
Fint.
- Hej med dig. - Hej.
Vi skulle kunna leva så här, va? Det är nästan som en skokartong.
Jag skulle inte vilja ha det så här. Det är inte på riktigt.
Vi stänger in oss flera mil bort från allting.
Det är svårt för mig, Frida. Jag är inte lika modig som du.
Jag önskar bara att vi slapp bli ifrågasatta.
Jag vill att de ska fråga.
Jag är stolt över dig.
Jag vill visa alla hur mycket jag tycker om dig.
(de skrattar)
- Klockan ett på Mosebacke då. - Mm.
Du.
Jag får ingen stubb, bara nån grej. Jag tyckte det såg schysst ut.
(tut, tut)
- Jag har alltid vetat det med Mia. - Va?
Även om det bara varit misstankar har jag haft svårt att hantera det.
När Frida berättade för mig...
...tänkte jag med fullständig panik på allt jag skulle gå miste om.
Bröllop, bli mormor och allt sånt där.
Men, du... nu vet jag bättre.
Ja.
Jag vill bara att hon ska ha det bra.
- Jag ska till stan och fixa lite. - Nu? Vi ska ju åka snart.
- Va? - Till kyrkan och mötet med prästen.
Ja, nu är ni nervösa, va?
Vigseln går faktiskt väldigt snabbt. Ta tillvara stunden när vi står här.
Det går till så här: Först säger ni era löften.
Sen vänder jag mig till dig, Tim. Och hela ditt namn.
- Tim Aaron Bratthall. - Tim Aaron, snyggt namn, Bratthall.
- Tager du denna... - Maria.
Prata mycket högre så moster Beda längst bak hör. Igen, lite högre.
Maria Eva Sundström.
...Maria Eva Sundström till din äkta maka?
- Ja. - Sen är det din tur.
Och sen den obligatoriska kyssen. Badabing, badabång.
Sen så är ni gifta. Tills döden skiljer er åt. Färdigt.
Det går inte.
Förlåt.
Hon är helt säkert bara nervös. Prata med henne och kom tillbaka.
- Detta händer hela tiden. - Mia!
Oj, herregud.
Mia!
Frida! Frida!
- Vilken tur, jag trodde du hade åkt. - Mia, det går inte.
Jag lämnade Tim i kyrkan. Jag är kär i dig.
Du är inte färdig med honom.
Du är inte färdig med ert liv.
Jag väntade på dig för att du var med honom - så blir det hela tiden, va?
Jag behövde vakna från drömmen med dig och det gjorde jag i dag.
- Förstår du inte vad jag har offrat? - Det är inte bara du som offrar nåt.
Det handlar inte bara om dig.
- Snälla, gå inte. - Du slåss inte för det.
- Jo, jag är ju här nu. - Nej, du gör inte det!
Frida, gå inte. Frida!
Det är bröllopsmenyerna. De har precis kommit.
Klara. Vilken tajmning.
- Jag har letat överallt efter dig. - Jag har ingenting att säga till dig.
Jag tänker däremot på vad vi ska säga till våra familjer och våra vänner.
"Tyvärr. Bröllopet är inställt."
"Mia är tydligen flata."
Hur vet... hur vet du?
Jag såg dig och Frida.
Jävla as.
Jag är ledsen att du fick reda på det så här.
Gå härifrån, för fan.
Gå härifrån, för helvete!
- Tim... - Gå då, för fan! Gå!
Tim och jag skulle gifta oss mest för att alla förväntade sig det av oss.
Skäms du för mig?
Jag vill bara att du ska vara lycklig och må bra.
Det känns inte som att jag har nåt val, pappa. Det här är jag.
- Tror du att det är mitt fel? - Varför måste det vara nåns fel?
Varför Frida?
För att jag älskar henne.
Sju år, Mia.
Sju år.
Jag trodde jag visste vem jag byggde mitt liv med.
Jag är så ledsen, Tim.
Du finns inte för mig längre.
Jag åker till Skåne med pappa.
Jag flyttar ut när jag kommer hem.
- Hej. - Är Frida hemma?
- Nej, hon är inte här. - Vet du var hon är?
Är det du som är Mia?
- Kan du säga var hon är? - Aldrig i livet.
Var är Frida? Elisabeth, vet du var hon är?
Hon behöver lugn och ro, Mia.
Du är inte lugn och ro för henne nu.
Jag har skämt ut mig fullkomligt. Jag har ingenting kvar.
Om du vet var hon är, säg det till mig - nu.
Jag hoppas verkligen att du vet vad du gör.
Hennes flyg till Barcelona går om 40 minuter.
Åk.
Flight DY3656 till Barcelona avgår från gate 7.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2011
ANSVARIG UTGIVARE: PIA GRÜNLER